Služební cesta se radním v 16. století vyplatila. Město jim proplácelo nové boty i úplatky
Když před stovkami let jela budějovická městská delegace do hlavního města, první zastávku měla už u barokního špitálku na dnešní Pražské třídě. Tady radní dali malý obnos chudým chovancům, aby si symbolicky zabezpečili duchovní ochranu během nepohodlné, dlouhé a ne vždy bezpečné cesty.
Historické zápisy prozrazují, že delegaci obvykle tvořili vybraní zástupci městské rady a téměř vždy jel s nimi také městský písař. Nejčastěji se cestovalo do Prahy, kde bylo sídlo českých zemských úřadů, arcibiskupství a dalších institucí. Někdy také představitelé města České Budějovice zamířili na jednání do Lince, Českého Krumlova nebo Třeboně.
Ve státním okresním archivu v Českých Budějovicích se dochovaly cestovní účty z konce 16. století. „Dokládají nám, že do Prahy se jezdilo prakticky stejnou cestou jako dnes přes Tábor a Benešov, vidíme to v seznamu zastávek, kde delegace nocovala a jedla. Dřív ale všechny cesty vedly středem měst, zatímco dnes se snažíme o pravý opak,“ říká ředitel archivu Daniel Kovář.
Funkce radních nebyla v 16. století placená, ale odměnou byl vliv ve městě a také vyplácení věcných výdajů na služebních cestách. „To, co se jim mohlo zaplatit, bylo v mnohem větší šíři než dnes. V současné době je asi nemyslitelné aby státní úřad proplácel na cestách třeba holiče, nákup nových bot nebo úplatky pro pražské úředníky, alkohol a zábavu,“ komentuje Daniel Kovář.
V jednom z dochovaných cestovních účtů je například zanesená platba ženě, která „pánům tabuli rodu králů českých darovala.“ Podle Daniela Kováře se zřejmě jednalo o dobovou podomní obchodnici. „Asi natrefila na cestě na radní a prodala jim nějaký tištěný rodokmen českých králů, nejspíš byla tak neodbytná, že si ho od ní nakonec vzali,“ myslí si.
Čtěte také
Téměř v každém historickém cestovním výkazu se pak objevuje účet za nové boty, jiný doklad prozrazuje, že si jeden radní koupil poměrně drahou látku.
Samotná cesta kočárem z Českých Budějovic do Prahy trvala obvykle tři dny. V hlavním městě se radní někdy zdrželi i několik týdnů. „Budějovické delegace měly oblíbenou stálou hospodu na Starém městě, kde nocovaly a stravovaly se. To se ale samozřejmě prodražovalo, a tak město po roce 1620 koupilo v Praze vlastní dům,“ dodává archivář.
Služební cesta v minulosti zabrala poměrně dost času. „Samotná cesta trvala šest dnů a k tomu pobyt, když třeba písaři jeli za rok šestkrát až sedmkrát, tak potom v součtu byli víc v Praze a na cestách než doma. Rekordmanem byl purkmistr Kvirín Mašťovský, který byl radním v letech 1539 až 1571 a za tu dobu byl v Praze čtyřicetkrát,“ uzavírá Daniel Kovář.
Jak se v minulosti cestovalo a co se dá vyčíst ze starých městských účtů o služebních cestách, odhaluje magazín Vltavín. Dále pořad nabízí další část rozhovoru s Pavlem Kroneislem, který přes třicet let pracoval v českobudějovickém rozhlase.
Související
-
Proti koněspřežce vedli sedláci vzpouru. S holemi a sekerami se vydali za samotným stavitelem
Značnou byrokratickou zátěž přinesla v první polovině 19. století stavba koněspřežné dráhy z Českých Budějovic do Lince. Šlo o něco nového, s čím se lidé neuměli vyrovnat.
-
U některých cest stojí zvláštní kamenné sloupy. Jsou to staré dopravní značky
Když si pozorněji prohlédnete křižovatku uprostřed Strážkovic na Českobudějovicku, všimnete si kamenného sloupu. Jedná se o pozůstatek historického dopravního značení.
-
V centru Budějovic vznikla v 16. století sýpka, kam si lidé mohli ukládat obilí. Dnes je to Solnice
Městská sýpka, zbrojnice a solnice. Tři názvy, ale ve skutečnosti jen jedna budova. Stavba na Piaristickém náměstí v Českých Budějovicích totiž vystřídala několik funkcí.
Více z pořadu
E-shop Českého rozhlasu
Víte, kde spočívá náš společný ukrytý poklad? Blíž, než si myslíte!
Jan Rosák, moderátor
![slovo_nad_zlato.jpg slovo_nad_zlato.jpg](https://budejovice.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_3x2_mobile/public/images/19c0a47caca04bb76b27ba3edcdf74cd.jpg?itok=1i0_J3I_)
![](https://budejovice.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_1x1_mobile/public/images/e2afc965669332fc5318f1eaa402a4b5.jpg?itok=i3X2CUFb)
Slovo nad zlato
Víte, jaký vztah mají politici a policisté? Kde se vzalo slovo Vánoce? Za jaké slovo vděčí Turci husitům? Že se mladým paním původně zapalovalo něco úplně jiného než lýtka? Že segedínský guláš nemá se Segedínem nic společného a že známe na den přesně vznik slova dálnice? Takových objevů je plná knížka Slovo nad zlato. Tvoří ji výběr z rozhovorů moderátora Jana Rosáka s dřívějším ředitelem Ústavu pro jazyk český docentem Karlem Olivou, které vysílal Český rozhlas Dvojka.